Min far fick diagnosen manodepressiv 1967.
Han hade gått runt i Cambridge i ett låtsas-skägg-
-och kallat sig själv Jesus John Harvard.
När han blev bättre, började han jobba på lokal-TV i Boston.
Han träffade min mor där. Han gick fram och tog en bild på henne.
På deras första dejt, körde han runt henne i New England-
-och berättade om alla sina nervösa sammanbrott.
Hon brydde sig inte. Hon sa att det var en galen tid.
Hälften av alla de kände höll på att bli galna.
Så de gifte sig och fick mig.
Och sen min syster.
Vi var lyckliga. Jag vet att det finns mer.
Det gör det alltid.
-Pappa! Vi måste till skolan. -Inte idag. Vi firar.
-Firar vad? -Jag fick sparken.
Vad menar du? Du fick precis jobbet.
Raringar, titta runt er.
Vi går ut ur huset in i den här vackra världen.
-Men vad hände med jobbet? -Typisk arbetspolitik.
Vem vet vem som gjorde vad?
Jag bråkade med min chef. Glöm det.
Låt oss hitta några svampar och göra en omelett till mamma.
Vet mamma om att du fick sparken?
Det är magiskt.
Mamma kommer bli glad att jag höll dig hemma från skolan.
In i bilen, tjejer.
Maggie. Var ska du? Vad gör du?
-Vad är det med väskorna? -Hoppa in.
Maggie.
Jag mår bra. Jag drog precis ut kanoten.
Jag tänkte vi kunde paddla till Lincoln Park och ha en picknick.
-Är det inte för kallt för det? -Maggie!
Jag är en man. Män gillar att leva fritt.
Det är det vi gör, Maggie. Jagar och parar oss.
Det är vad vi gör. Det är därför vi har kulor.
Det är okej.
Det kommer bli okej.
Förlåt.
Han sitter på marken i badbyxor.
Er far är väldigt sjuk just nu. Han är inte sig själv.
Han ser ut att frysa.
Tjejer, titta på mig.
Jag vill inte att ni berättar det här för era vänner eller lärare.
Vi vet att pappa är en god person och att han aldrig skulle skada oss-
-men det är svårt för folk att förstå det.
Och det är väldigt sorgligt.
Kära pappa, jag tog en promenad genom skogen idag och sa adjö.
Kära pappa, mamma fick sälja bilen, men vi fick åka till Dairy Queen.
Jag hatar att flytta till stan.
Jag köpte vaniljchoklad. Det var gott.
Mamma säger att Bohemia är slut, vilket jag inte förstår-
-men jag tror det har att göra med att tjäna pengar.
-Mycket kärlek... -Faith Feather Stuart.
...Amelia Lavender Stuart.
Raringar.
Hej.
Vill ni träffa pappa? Gå till honom.
Lillen.
Stora lillen.
Och jag mår mycket bättre.
-Gör du? -Ja.
Din mage är stor.
Det är medicinen som gör det. Det gör inte ont. Slå den.
-Jag... -Fortsätt.
Slå på den. Herregud.
-Okej. -Du måste vara försiktig.
Gör aldrig så när Harry Houdini inte tittar-
-för det var så de dödade honom.
-Hej, snygging. -Jag har köpt blommor.
-Du är så vacker. -Pappa.
Du ser ut som din mamma.
Behöver du hjälp?
Okej.
Hur mår du?
-Jag mår bra. -Du såg bättre ut förra veckan.
-Justerar de medicinen? -Ja, de provar något nytt.
-Den... Jag vill sitta. -Okej.
-Jag vill vara hemma med familjen. -Okej.
-Det kommer du, pappa. -Jag älskar er.
-Vi älskar dig. -Vi älskar dig med, pappa.
-Tack. -Älskar dig med.
Sex Veckor Senare
Takljusen lyser in i vårt rum på natten.
-Jag kan inte sova, det är för ljust. -Vi fixar gardiner.
Mamma, det är stora säkerhetsljus.
Som i ett fängelse.
Amelia, jag önskar också att vi kunde bo på landet-
-men det finns inga jobb i Sudbury.
-Ditt jobb här är inte bra. -Jag ska hitta ett bättre.
-Varför kan inte pappa bo här? -Jag hatar att besöka honom där.
-Nästan lika illa som sjukhuset. -Pappa återhämtar sig.
Han lagar bättre mat än dig.
Faith.
-Vad är det? -Det är en blomma. Den är vacker.
Min far bor här?
Hur hittade du hit? Kom du ända från skolan?
-Så, vad är din plan? -Vad är min plan?
Min plan är-
-att sticka från det här utslussningshuset.
-Det är nummer ett. -Jag gillar det.
Sen skaffar jag ett jobb och en lägenhet.
Sen kan ni besöka mig och sova över-
-så lagar jag crêpes till frukost och middag.
Sen flyttar jag in med dig-
-och Faithie och mamma.
Om mamma vill.
Jag känner mig som Lucy som besöker mr Tumnus.
Det var det snällaste någon sagt till mig.
Mamma säger att du har ett alkoholproblem.
Jag tror att om du slutar dricka och tar ditt litium-
-så skulle mamma låta dig komma hem.
Tycker du att mamma borde anförtro sig så här till dig?
Ja.
Kan vi återgå till att vara Lucy mr Tumnus?
-De här med. -Okej.
Keller Brothers.
-Det är till dig. Inga personliga samtal. -Förlåt.
-Detta är ett jobb. -Okej.
Ledsen. Förlåt.
-Hallå? -Det är jag.
Amelia besökte mig idag. Allt är bra.
Jag tar hem henne till din lägenhet.
-Hur kom hon dit? -Gick.
Hela vägen från skolan?
Jag vet. Vi borde hitta en terapeut hon kan prata med.
Hon har blivit så duktig.
-Det är fantastiskt! -Det är bra, raring.
-Hur är jobbet? -Åh, jobbet.
Jag kan inte tro att jag gör det här.
-Glömde tvätten. -Vi fixar det.
Faithie.
-Och krämig spenat. -Jag älskar spenat.
-Krämiga saker är goda. -Hej.
-Hej.
-Går ni på Lincoln? -Nej, vi går på Peabody.
Peabody är den bästa skolan i stan.
Vi är inte i Peabodys skoldistrikt.
Om ni bor här, ska ni gå på Lincoln-
-en skola som är 100% hemsk.
Om ni inte gillar att få stryk av irländska barn.
-Jag vill inte få stryk. -Det vill ingen.
Vi går på Peabody.
Ni fattar inte. Det ni gör är illegalt och inte rättvist.
Det är inte rättvist. Ni kommer åka i fängelse.
Hej då.
Tänk om någon frågar var jag bor? Jag vill inte ljuga.
Peabody är den bästa skolan i stan.
-Jag bryr mig inte. Jag vill inte ljuga. -Du ljuger inte.
-Mamma ljuger. -Jag vill inte gå på Lincoln.
-De sa att vi skulle få stryk. -Oroa er inte.
-Jag ska lära er att slåss. -Tänk om läraren får reda på det?
Miss Hendricks älskar dig. Du är bäst i klassen.
De sa att vi skulle få stryk av irländska ungar.
-Ni ska inte... -Vem sa det? Ni ska ge dem stryk.
Om ni så gärna vill att vi ska gå på Peabody-
-varför flyttade vi inte in i deras skoldistrikt då?
För att vi inte har råd med det.
Vi har tur att vi bor med hyresreglering.
-Men pappas familj är rik. -Ja, men vi har inga pengar.
Jag skickar ut min CV varje dag, men hör inget.
Jag har spenderat allt.
Vill ni vara fattiga med en dålig utbildning?
Mer, någon?
Tack, Cam, för den goda middagen.
Det kan vara så här varje kväll.
Det vore fint, men jag behöver en man, inte en fru.
Jag vill vara en man, men min fru låter mig inte.
Din fru skulle låta dig om du låter henne...
-...bara vara din fru. -Han vill att hon ska vara en fru...
...men hon insisterar på att vara en man som gör mig till hans fru.
HARVARD Ansökan
OBEHÖRIGA ÄGA EJ TILLTRÄDE
Vad sa han?
Han sa att vi inte bor i Peabodys skoldistrikt-
-och att du och Faith måste gå på Lincoln.
-Jag är ledsen, mamma. -Var inte det.
Snälla, gråt inte. Be inte om ursäkt till mig.
Han frågade var vi bodde, och jag berättade.
Jag vet. Du gjorde det rätta.
Jag ville inte att du skulle ljuga.
Han sa att det vi gjorde var olagligt.
Jag vet. Jag bara...
Jag antar att jag inte tänkte.
Jag ville att du och Faith skulle gå på den bästa skolan.
Tänk om Faithie får stryk, och det är mitt fel?
Faith kommer inte få stryk. Hon bits.
Sovsäckar, pyjamas, nallar, böcker-
-klädbyten, vad glömmer jag?
-Tandborstar. -Jag har köpt tandborstar...
...som de kan ha hos mig. Jag hittade några lådor.
Jag gjorde dem till sängar. De kommer att älska det.
De är så ivriga. Vill du ha te?
Ja, tack. De kan vända på dem...
-...så blir de dockteatrar. -Ni kommer ha så kul.
-Vill du ha rostat bröd? -Ja, tack.
Nu när jag har en lägenhet-
-så hämtar jag gärna ungarna när som helst...
-...så de kan sova över. -Tack.
Det finns plats för dig med.
Skojar bara.
Inte förrän du är redo.
Åh, gott te. Cam?
Jag har kommit in på college.
Maggie Stuart, du är bäst.
Jag önskar att jag hade en sån attityd.
Ett stipendium till Columbia.
Du kan inte ta flickorna till New York.
Nej, jag har inte ens råd med en etta i New York.
Flickorna, då?
Okej. Här är mitt förslag.
Jag kan ta examen på 18 månader om jag pluggar på sommaren.
Och Jennys mamma kan hyra ut ett litet rum i hennes lägenhet.
Så jag åker till New York, du flyttar in här-
-med flickorna och tar hand om dem.
-Jag? -Ja, du.
Du saknar dem, och de saknar dig så mycket, Cam.
Jag kan få min MBA på 18 månader-
-och sen kommer jag till Boston, skaffar jobb och flyttar in.
-Men jag menar... Ja. -Ja.
-Jag vet att det är mycket. -Nej.
Men...
Läkaren sa att det...
Nej, det är bra för mig att ha ett syfte.
En rutin. Det sa läkaren att du behöver.
Ja, en rutin.
-Sätta mat på bordet. -Ja.
Ta dem till skolan varje morgon, lägga dem varje kväll-
-se till att de borstar tänderna och håret, två gånger om dagen.
Tvätten.
Herregud, det låter som mycket.
Cam, det är mycket.
Men vi gräver ett djupare hål.
Cam, jag måste göra något.
-Förstår du? -Du har rätt.
Deras nya skola känns som en ungdomsvårdsskola.
Den är hemsk.
Du och jag gick på bra skolor, tog pianolektioner.
Jag tog inte lektioner.
Du lärde dig fäkta, åka skidor och spela schack...
Min familj lärde mig.
Poängen är att vi fick den bästa utbildningen...
-...och det vill jag att våra barn får. Jag med.
-Men 18 månader är mycket rutin. -Du klarar det.
Jag hjälper dig varje helg.
-Varje helg? -Varje helg.
-Och du bor här med oss? -Självklart.
Vi är som en familj igen?
Ja.
Vi måste ingripa å vår sons vägnar och säga nej.
-Han kan inte göra det. -Det vet jag att han kan.
Läkaren säger att jag behöver mer ansvar.
Du är en man. Även om du kan...
-...varför göra det? -Du får inte anstränga dig.
Vi pratade med dr Wendell.
Han säger att Cam har återhämtat sig väl från sitt bryt-
-och han tror att han klarar det.
Har detta något att göra med feminism?
Vi är på gränsen till fattiga. Tjejerna går på en hemsk skola.
Våra barn gick på de bästa skolorna, det hjälpte inte mycket.
-Våra barn är underbara. -Absolut...
...men inte självförsörjande.
Murray, det är inte vi heller.
Det Maggie gör är beundransvärt.
Jag håller med.
Har vi inte silver eller kristall vi kan sälja?
-Det betalar inte ens för måltiden. -Nej...
...Maggie Stuart, du kan inte lämna din familj.
Pauline, jag är desperat. Vi har inga pengar.
-Här. Vad är det här? -Vi har gjort det i 45 minuter.
Lägg den här, så har vi mer plats till allt annat.
Varför ändrar han på allt? Det var bra innan.
-Vi måste åka, trafiken börjar. -Jag vet.
Jag säger bara adjö till flickorna. Ledsen, Peter.
Var inte elak.
Var inte upprörd, raring.
-Vem är den här tönten? -Han är Carol Webbers kusin.
Han ska flytta till New York med sin mamma.
-Låter han dig köra? -Det är bättre.
Kom hit. Ta en bild av oss.
-Hallå? -Kom igen. Cam.
Mamma älskar er.
-Så vi har något... -Kom igen.
...att minnas er mor med.
Faithie, lyssna på din mamma.
-Le. -Hallå!
Se till att din syster borstar håret?
Du säger hej då till dina döttrar. Vilket kallhjärtat svin tutar?
Okej.
Okej, jag vet. Tack. Detta är stort. Tack.
Varsågod.
Jag önskar att jag inte klätt mig som en stor grön insekt.
Åh. Innan jag nitar den här killen.
-Här. Tack. -Tack så mycket.
-Tjejer. -Jag vet.
Säg hej då till er mor.
Kom igen, raring.
-Det är min fru. Vi älskar dig. -Jag älskar er.
-Vi älskar dig. -Hej då.
Hej då!
-Min bror hade sex i vanen igår. -Herregud.
Vi måste stanna ofta, min urinblåsa är liten.
Maggie! Maggie!
Ta Wilbur Cross Parkway!
-När vi åkte till Tom och Julie... -Cam!
-...Lindas bröllop. -Va?
Minns du, Maggie?
Vi var rädda att vi skulle bli sena-
-och tog småvägar och kom dit i grevens tid?
-Wilbur Cross Parkway. -Jag vet inte om jag minns.
Vid New Haven. Jag ska döda dig!
Vid New Haven, åk 34 Väst till Wilbur Cross.
-Okej. -Den blir till Merritt Parkway.
-Okej. -Undvik Bridgeport.
-Och träden är dubbelt så gröna. -Hej då.
-Jag älskar dig! -Vem var det?
Vi kan titta på en film.
Vi kan köra till Plum Island och leta havsglas.
Vi kan åka till museet och titta på farfars fars porträtt.
Varför hänger det på ett museum?
För att en viktig konstnär vid namn John Singer Sargent målade det.
-Varför? -"Varför?"
Vet du inte vilka vi är?
Det var där er mormors mor Gaga växte upp.
-I hela det huset. -Hela grejen.
Det är det finaste huset i Beacon Hill.
Designat av Bullfinch, en känd arkitekt.
Hur blev de så rika?
Järnvägar.
Er farfars farfars far var den rikaste mannen i Boston.
Varför är vi fattiga?
Alla pengarna sattes i en trust.
Ingen kunde röra dem.
Förutom er mormors mor.
Hon kontrollerar den och bestämmer vem som får vad.
Det är svårt att förklara.
-Vill ni se insidan? -Får vi det?
Vi kan inte bara knacka på folks dörrar.
Raring, det är Boston. De väntar i princip på oss.
Er mormors mormors mor och far-
-underhöll kungen och drottningen av England.
Drottningen av England satte ett kycklingben i halsen här-
-medan hon var här.
-Mr Fabrini kommer strax. -Tack.
Där uppe finns ett balrum-
-och de hade stora balar...
-Kan jag hjälpa dig? -Hej. Cam Stuart.
Min mormors mor växte upp här...
-...jag ville visa det för dem. -Ledsen.
Detta är mitt hem. Inga rundvisningar.
Mr Fabrini, min familj har ägt huset i mer än fem generationer.
Min farfars farfars far föddes här på Boxing Day 1832.
Och gav han rundvisningar till folk?
Ja. Speciellt om de hade en personlig koppling-
-som sträckte sig över fem generationer.
-Då är han bättre än mig. -Bättre än mig.
Du kan inte kontrollera dina känslor idag-
-så jag återvänder en annan dag för att visa mina döttrar-
-det som är deras rätt att få se. Visst, mr Fabrini.
-Det var så pinsamt. -Skäms inte.
-Han borde skämmas. -Nej!
Du borde skämmas.
Jag? Jag skäms inte. Han är ett rövhål.
Du är ett rövhål.
Vi vill att du kommer hem.
Jag kommer hem om 12 dagar.
Vi vill att du kommer hem nu.
Jag vet att det är en stor anpassning.
Varför kommer du inte hem på fredag?
Du sa att du skulle komma hem varje helg.
Det är vad du sa.
Ja, men jag måste registrera mig och ta en rundvisning.
Nästa helg är inte långt borta. Jag älskar er.
Vi älskar dig med.
Hej då.
Pappa.
Pappa, vakna.
Pappa, vakna. Vi har försovit oss.
Vi är sena till skolan.
Fort. Amelia, glöm inte din ryggsäck.
Vi kommer missa hissen.
Vänta!
-God morgon. Tack. Vänta. -Visst.
-Du är Maggies vän. -Ja.
-Hej. Cam. -Hej. Becca. Kyles mamma.
Trevligt att träffas. Amelia, kom igen.
-Jag hatar att vara sen. -Oroa dig inte, du är inte sen.
Ät frukost. Dagens viktigaste mål.
-Amelia, kom igen. -Jag måste säga...
...min exman skulle aldrig göra det du gör. Det är så utvecklat.
-Jaså? -Absolut.
De flesta män skulle känna sig svaga-
-genom att låta sin fru vara familjeförsörjare.
Tack.
Okej, spring. Ni kommer för sent.
Jag älskar er!
Ska jag hämta er?
-Nej! -Nej!
-Jag är här vid tre. -Nej!
Vad...
...i helsike?
Var var du? Du sa att du skulle hämta oss vid tre.
Bilen startade inte.
Vill ni lära er hur man justerar en Ford-förgasare?
Ni kan göra det tillsammans.
-Nej. -Inte direkt.
Var inte hjälplösa.
När jag fixat motorn ska vi köra den till Mexiko.
-Vem är det? -Ruth Ann.
-Introducera dig inte. -Varför inte?
Du pratar för mycket...
Jag är vänlig. Vill ni inte känna era grannar?
Vi bor i en värld med andra människor.
-Hej. Cam Stuart. -Ja, Maggie berättade.
Välkomna till Wieland Manor. Ruth Ann McKay.
-Hej, flickor. -Hej.
-Kan vi hjälpa dig med påsarna? -Skojar du?
-Flytta dig, Ruth Ann. -Tack.
Ser ni? Folk uppskattar lite snällhet.
Det är allt jag pratar om.
Jag tar den. Okej.
-Hej. Cam Stuart. -Hej.
-Hej. Cam Stuart. Jag är ny här. -Vem var det?
Hej. Cam Stuart. Jag är ny i byggnaden.
-Lägenhet 32. -Välkommen.
Här är det.
Behöver du hjälp med att packa upp?
Nej, det blir bra. Vi sätter ner dem bara.
Är du säker? Vi hjälper gärna till.
Nej, detta är så snällt. Tack.
Visst. Behöver du flytta något? Ett bord eller något?
Nej, jag är nöjd med var mitt bord står.
Att möblera om piffar upp.
Nej. Tack. Jag måste laga middag, så ursäkta mig.
Visst. Vill du ha en lök hackad?
Jag har ingen lök i kväll.
-Vad är det med dig? -Varför?
Du fick henne att stänga.
-Hon sa att hon måste laga middag. -Hon ville bli av med dig.
-Vad? Jag var en bra granne. -Du är en irriterande granne.
Folk kommer se dig och springa åt motsatt håll.
Nej, folk kommer springa mot mig, för jag ska visa dem-
-att jag är mannen som är villig att flytta tunga möbler-
-eller städa ett utrymme eller köra dem till flygplatsen.
För jag är en bra granne. Detta är skitsnack.
Ni vet inget.
Jag lärde mig laga det här-
-på en norsk ångbåt som åkte nerför Amazonfloden.
När gjorde du det?
Sommaren efter att jag blev utsparkad från Harvard.
Jag trodde du blev sparkad från Exeter.
Jag blev utsparkad från båda av olika anledningar.
Så jag är på väg till ekonomiprovet-
-och hör säckpipemusik, så jag följer den-
-och ser en gatumusikant som spelar skotska ballader.
Han har hatten ute, folk går förbi och lägger i pengar.
Jag tänkte: "Det är en bra idé."
Så jag sätter mig bredvid och lägger ut hatten-
-och börjar sjunga med min bästa skotska dialekt.
Jag kan orden, men han ber mig att dra.
För han bad dig inte att sjunga och ville tjäna alla pengarna.
Precis. Så vi utbyter några ord-
-och den lilla klena jäkeln hoppar på mig.
Vi börjar slåss på hans säckpipa-
-och jag bajsar på mig av iver.
Jag kunde förstås inte göra mitt prov.
Sparkade de ut dig för det?
Nej. Terminen efter, registrerade jag mig för 75 kurser-
-och då bestämde de att jag inte var Harvard-material.
Herregud.
Flickor?
Jag går ut i ett par timmar.
Vila ni.
Jag är tillbaka innan midnatt, eller efter midnatt.
Sov gott.
Fan.
-Lås upp dörren. -Vart gick du?
Öppna den jävla dörren.
Vi vaknade och du var borta. Faith var rädd.
Använd inte kedjan.
Om någon vill komma in-
-så kommer den lilla kedjan inte hindra dem.
-Hindrade dig. -Jag ville inte komma in.
Mamma är på telefonen.
Tack så mycket.
Hallå?
Allt är okej, Maggie. Ingen är skadad.
Jag sa att jag skulle gå ut, men de sov.
Vad ska jag göra, väcka dem varje gång jag ska gå ut?
Hon kommer veta att han gör ett dåligt jobb.
Han är full.
Tror du det är bra för mamma att veta det?
Jag var på Phoenix...
-...och drack med en vän. -Hon kommer hem tidigt.
Ja, Maggie.
"Litium."
-Okej. -Hjälp mig öppna dörren.
Kom ihåg att mamma kommer hem på fredag-
-så låt oss städa lägenheten.
-Du måste packa upp lådorna. -Jag tycker alla ska hjälpa till.
-De är dina. -Vi vet inte vad vi ska göra.
-Vi ber inte dig städa vårt rum. -Okej. Skit i det!
Ha en trevlig jävla dag.
Men för fan. Vad i helsike...?
Fan...
Hej, gamla vän.
Pappa!
Ja, det ser ganska bra ut, va?
-Det är vackert. -Vi älskar det.
Titta inte där inne bara.
Är det en machete?
Det spelar väl ingen roll.
Hitler Har bara en kula
Göring Har två, men väldigt små
Himmler Har något liknande
Men Josef Goebbels Har inga kulor
Alls
-Vad är det här för hyllor? -Pappa byggde dem.
-De är bara hyllor. -Men allt står på dem.
-Och inte på golvet. -Ja.
När du kände pappa på WGBH, var han likadan?
Han var rolig, medkännande.
Han visste allt om det fria.
Och han hade ett jobb som var bra för honom.
Han var en duktig ljusdesigner.
Men det var för mycket press.
Och jag visste inget...
Jag visste inget om manisk depression.
Det var på 60-talet. Alla hade nervösa sammanbrott.
Det var därför jag inte förstod hur allvarligt det var.
Du ångrar säkert att du gifte dig med honom.
Nej.
Aldrig.
Det var så svårt att komma den här helgen.
Jag är så glad att jag gjorde det.
Det var nog precis vad du behövde, Cam.
Jag tror att det här kommer bli något bra för oss.
Projekt Pågår Rör Ej
Pågår Rör Ej
RÖR EJ Torkande Lim
Försiktig!!! Oljig kedja
LÄMNA SKA LEKA MED SENARE
-Pappa. -Såhär blir det...
...när man inte borstar håret på två veckor.
Pappa, om du inte tänker diska, så gör jag det.
Okej.
-Du skadar mig! -Förlåt.
-Jag gör det. -Gör det då.
Var är disksvamparna?
-Vad är det för fel på den? -Den luktar.
Någon lämnade den i vattnet.
Jag säger ju-
-att man måste tvätta och krama ur den när man är klar.
Den är säkert fem år gammal. Äckligt.
Vi är inte folk som slänger användbara saker.
-Du slänger inget. -Det är en bra svamp.
-Den har mycket liv kvar. -Okej! Diska själv!
Det ska jag!
Med den här svampen.
Nej, jag vill inte prata om det mer.
Varför skriker vi och är så sura?
Cam?
Vi förlorade lite energi, men vi hittar det igen.
Jag köpte en ny svamp.
Faith och jag kom på ett perfekt jobb för pappa.
En crêpe-vagn på Harvard Square, precis som i Paris.
Du är bäst på crêpes.
Ja, och jag älskar att stå ute i januari och frysa för ören.
-Jag gillar choklad och kokosnöt. -Det har vi.
Det finns på vår meny.
Byggnaden är packad men singelmammor-
-och de kollar alltid varandra-
-eller tar en kaffe-
-men frågar de hur jag mår?
Bjuder de ut mig på kaffe?
Jag är säker på att de träffades för vin och ost för två kvällar sen.
-Ledsen, jag... -Nej.
-Jag borde inte skratta. -Vad. Jo.
Det är roligt.
-Det är hysteriskt. -Jag är patetisk.
-Jag är en gnällspik. -Nej.
Säkert därför de inte bjuder in mig.
De flyr från mig när de ser mig.
Nej, de är misstänksamma mot män.
Speciellt gifta män med barn.
Jag är väl inte direkt gift?
Vi är väl en familj?
-Maggie. -Vad?
Är det så här vi ska göra det?
Du ska komma hem varje helg och bo på soffan?
-Just nu. -Maggie.
Vad?
Vi har inte legat med varandra sedan innan mitt sammanbrott.
-Jag dör. -Cam.
Du dör också, du inser det bara inte.
-Cam, jag bara... -Maggie.
Kan vi ta oss igenom den här fasen?
Låt oss ta oss igenom fasen, sen ser vi hur det går.
-Vad händer sen? -Jag vet inte...
Hur slutar det? Flyttar du in här?
-Jag vet inte. -Vad händer med oss?
-Vart tar jag vägen? -Jag vet inte.
Allt jag vet är att det kräver stadig, ihållande ansträngning.
Ja, sexigt svar.
Det är ett ärligt svar.
Vad är det här, ett prov? Jag menar...
Nej, se det inte så. Du hatar prov.
Inte om det här är provet.
Vinter
Kylvätskan är lite låg.
Måste nog köpa nya däck.
Låset fastnar.
-Det finns inget golv! -Men den har en fin motor.
Det finns inget golv, och taket är ruttet.
Jag har två små barn, det är farligt.
Vad sägs om 300 dollar kontant?
Du tar den bilen.
Pappa, Amelia gråter.
Du gråter alltid.
Inte längre. Jag svor att aldrig gråta igen.
Vad står på, raring?
Vad händer med den gamla bilen?
Ingen vill ha den.
Jag trodde du grät för att bilen suger.
Den bilen sög också.
Kom ihåg att prata högt.
Er mormors mor föddes 1888.
Jag föreslår ett parti Crazy Eights efter lunch.
-Yeah! -Vi säger inte "yeah", raring.
Vi säger "ja".
Tack, Gaga. Deras mamma försöker lära dem det.
-Hur mår deras mor? -Väldigt bra.
Hon kommer varje helg-
-men den här helgen stannar hon i stan för att studera.
Men vi klarar väl oss, eller hur, tjejer?
A.J., kan du säga till Betty att steken är gudomlig?
Ja, sir.
Tycker ni att det är ovanligt att er mor är i New York?
Hon vill ha fler karriärmöjligheter.
Mamma säger att kvinnor kan göra allt.
Hon är väl en strävare?
Vi föredrar ordet "kämpe".
Jag ska jobba på bilen.
Flickorna säger att den inte har något golv.
Det hade den inte. Jag tog de här från ditt kök.
-Betty sa att jag kunde ta dem. -Bakplåtar?
Man kan inte gå på dem-
-men de håller ute kylan och gruset.
Cam, jag är så stolt över dig-
-för att du tar hand om flickorna själv.
Tack, Gaga.
Jag använder mest min Lincoln nuförtiden.
Jag vill att ni tar Bentleyn.
Bentleyn?
Det finns matbrickor. Kan vi äta middag i bilen?
Alla fönstren funkar! Det finns ett golv!
Luktar så gott!
Vi bor i en lägenhet med hyresreglering.
Jag vet. Jag betalar er hyra.
-Och vi är så tacksamma. -Den är billig.
Poängen är att jag inte ens kan använda Bentleyn.
Jag har inte ens råd att tanka den.
Om du ber om bensinpengar...
Nej, Gaga, jag ber inte om bensinpengar.
Flickorna är båda fenomenala studenter.
De blir inte utmanade där de är nu.
Om du verkligen vill hjälpa-
-så skulle de frodas på en privatskola.
Jag tycker inte att det lär flickorna en bra läxa.
Gör du?
Nej, jag antar inte det.
Jag är ledsen att jag inte tog Bentleyn.
Det verkade inte lämpligt.
Jag vet att ni är besvikna.
Du skulle ha tagit den, sålt den och köpt en crêpe-vagn och tjänat pengar...
-...så hade vi inte varit fattiga. -Även om crêpes är goda...
...så är de inte den guldgruva som ni tror, speciellt inte under lågkonjunktur.
Då skulle vi ha sålt Bentleyn och haft lite pengar.
Gaga skulle aldrig låta mig sälja den.
-Hon gav den till dig. -Det funkar inte så.
Det är svårt att förklara.
Det var vår chans till att ha något som andra vill ha.
Ingen vill ha det vi har.
-Pappa gjorde något otroligt. -Jaså?
Gissa vad jag betalade för parkeringsplatsen?
-Herregud. -Ingenting.
Man får vad man betalar för.
-Vi har en överraskning. -Okej.
Det är Jock! Det är vår hund!
-Pappa köpte honom åt oss! -Amelia döpte honom!
Okej. Varför beter han sig så här?
Han blev misshandlad-
-så när pappa lämnar honom blir han upprörd.
För han älskar pappa! För pappa räddade honom!
Vi jobbar på det.
Och detta är den nya bilen?
Den blev misshandlad, men pappa räddade den.
-Vem är en duktig pojke? -Jock!
-Vänta! Flickor!
-Jock, nej! -Jock! Stanna, Jock!
-Kom tillbaka! Stygg hund! -Kom tillbaka!
Ät inte den!
Så, ja! Kom igen!
Den studsar!
In med dig som om du menar det!
Ja!
Bor inte de två flickorna i vår byggnad?
-Jo, men de är elaka. -Elaka?
De har på sig matchande rosa mössor.
Hur elaka kan de vara?
Hallå! Små flickor! Grabben!
Kom och spela basket med oss.
Är de elaka?
Spela!
Så där, Amelia! Pressa honom!
Amelia, in med händerna!
Upp med händerna, Amelia!
-Okej, sätt henne där. -Ja!
De verkade snälla. Vi borde bjuda över dem nån gång.
-Nej. -Jag dör hellre...
...än släpper in folk i vår skithåla.
De krossar min själ.
Vår
Här kommer vi Här kommer vi, och vi är piraterna
Du ska få svabba däcken
Här kommer vi Här kommer vi, och vi är piraterna
Faith, Faithie-
-kan du ta bort dina grejor från bordet?
Jag är upptagen.
Vi ska äta middag.
Det vore trevligt att kunna sitta och äta någonstans.
-Senare. -Du ska få gå på plankan
Plankan, plankan, plankan
-Nu -Här kommer vi
Nu! Nu!
Du är så elak! Jag är inte din tjänare!
Nej! För fan, jag är tjänaren!
Allt jag gör är att lagar mat och städar-
-och kör er runt och tar hand om alla era jäkla behov!
Ni behandlar mig som ett hembiträde!
Jag måste ut härifrån!
Jock, skäll inte!
Nej. Vi har ingen barnvakt.
Ni behöver ingen barnvakt.
Men det är kvällstid. Vi blir rädda. Faithie blir rädd.
Då får ni tuffa till er. Vad finns det att vara rädd för?
-Vargar? Vampyrer? -Våldtäktsmän!
Om en våldtäktsman knackar på, släpp inte in honom!
Tänk om de tvingar sig in?
-Sparka dem i kulorna! -Nej!
Jag måste ut härifrån. Jag klarar det inte längre!
Jag måste umgås med vuxna, inte med ett par snorungar!
Släpp min fot!
Jag vill bara...
Åh, hej, Cam. Ska du upp?
Jag antar det.
Behöver du hjälp med att vika?
Jag glömde något i tvättstugan.
Ser ni? Kedjan är värdelös.
Den ger bara en falsk känsla av säkerhet-
-och det är det sista ni behöver. Ledsen att jag skrämdes.
Vi ska vara modigare nästa gång, pappa.
Lägg er själva nu. Jag måste städa.
Det låset sög.
Hur är du en stark man?
Jag var med i "Ripley's Believe It or Not"-
-och gjorde sex stunt.
Lät sex män strypa mig.
Bankade in 40-50 spikar i en planka med ett slag från min näve.
Slet sönder rep.
Drog en 14 tons brandbil med mina tänder.
Lät sex män strypa mig.
Finns det sex män i publiken som vill komma hit-
-och strypa den här mannen?
Gör du fortfarande några av de grejorna? Det jag menar...
Sommar
Vad hände med Valianten?
Berättade jag inte? Den började brinna.
Cigaretter = Död
ÖVERLÄKAREN SÄGER: DU KOMMER ATT DÖ!!!
2 paket om dagen tar bort 10 år av ditt liv
EN DÖD RÖKARES LUNGA
Jag är deprimerad.
Klart du är. Din hund sprang bort.
Din familj ger dig knappt nog med pengar-
-att leva på, och du irriterar folk.
Du utelämnar mina hemorrojder.
-Var ska du? -Träffa Kim, Ali och Thurgood.
-Får jag följa med? -Jag antar det.
-Får jag följa med? -Nej! Gud!
-Nej! Vi umgås med våra vänner. -Varför tar ni inte hit dem?
-Till den här skithålan? -Sluta säga så.
Du kan inte hänga med barn. Det är konstigt.
Vi behöver våra liv, du behöver ditt.
Hur ska jag ha ett eget liv-
-när ni inte låter mig göra något?
Okej. Vi hänger vid picknick-borden!
Dödskortet.
Betyder det att jag kommer dö?
Vi dör alla någon gång. Vi börjar om.
Har nån en tändare?
-Ja? Nej? -Kan vi avsluta hemma hos er?
Våra föräldrar köpte precis en ny soffa.
-Glöm det. Här är en. -Du, då?
Min bror pluggar juridik.
Ni får gärna komma hem till oss.
Cam, kan vi talas vid?
Vad?
Jag kommer tappa förståndet.
Vi sa att du kunde hänga med oss.
Vi sa inte att du kunde bjuda över folk.
-Det kan bli roligt. -Nej, förnedrande!
Måste vi stava det för dig?
Jag kan göra te. Vi har bullar. Det finns brädspel.
-Vi vill inte att folk ser hur vi bor! -Spelar roll! Det är inte ert fel!
Säg till dem att er far är manodepressiv eller bipolär-
-vad de nu kallar det!
Var inte utan vänner på grund av mig!
Skit i det! Glöm det!
Jag varnar er. Ni har aldrig sett något liknande.
Jag har sett stökiga ställen.
Inte som det här.
Jag stänger pappas dörr.
Vi tog med några vänner.
Verkligen?
Varför har ni så mycket grejor?
Vår pappa är polaris.
Bipolär. Han är manodepressiv.
Min farbror är det. Han bor också som en gris.
Kolla, vilken häftig.
KILLAR & DOCKOR
Inga fler vad.
Bullar och te?
-Ja! Jag, jag, jag! -Ja, tack!
-Vad vann jag? -Trettiotvå.
Vill någon lära sig-
-hur man gör chokladtryffel?
Jag!
Vad blir det till lunch?
Upp! Näsa, kulor.
Höst
Du och pappa kan gå ut någon gång.
Vi behöver ingen barnvakt.
Vi brukade bli rädda, men det är vi inte längre.
Ni har blivit så vuxna.
Jag är nog inte svart.
Klart du är svart.
Men jag ser vit ut.
Du är svart, raring.
Faith ser svart ut. Jag liknar pappa.
Det är för att du är en blandning av oss.
Ingen tror på att jag är svart när jag säger det.
Amelia, du är svart.
Din mamma är svart.
Så du är svart.
Om det får dig att må bättre, så säger jag till folk att jag är svart.
Även om de tror att jag är galen.
Det är löjligt. Klart hon är svart.
Hennes mamma är svart. Hon är bara lättretlig.
-Flickorna verkar väl må bra? -Javisst.
Förra veckan nitade Amelia...
-...skolans mobbare. -Nej.
Hon sparkade honom så hårt på knät att han går med kryckor.
Jag var ganska stolt.
Du verkar må bra.
Du med, Maggie. Där ser man.
Jag mår bättre när jag skaffar jobb och kommer tillbaka.
Tack för att du gjorde det här möjligt.
Sluta sov på soffan och spendera natten med mig i en säng.
Nej. Jag kan inte gå in i ditt rum, Cam.
-Varför inte? -Det är helt otroligt. Du...
Cam, du har tre cyklar där inne.
-Är det din anledning? -Ja!
Du har burkar med thinner.
Sist jag gick in dit-
-så kom jag ut med motorolja på mina byxor.
-Cam, det är löjligt. -Då ska jag städa!
Det hade varit fint, och gjort det mer inbjudande.
Du har inte sagt något om det förr.
Jag tänker inte tjata om ditt rum. Du är en vuxen man.
Och du tycker inte att mitt rum är inbjudande?
Nej! Varken jag eller någon annan. Säkert inte du heller.
Definitivt inte jag. Jag ska städa.
Två dagar, max. Det kommer bli fint.
Okej, vi får se.
-Och tills dess? -Vad?
Där är en ganska privat trappa, okej?
-Vad säger du? -Mina trapphusdagar är över.
Hade du trapphusdagar?
Maggie Stuart?
Jag är snart klar med min MBA på Columbia Business School-
-så jag kommer till er med underbara referenser från professor Wilson-
-och jag har blivit erbjuden ett jobb på E.F. Hutton i New York-
-men "Howard and Company" är var jag vill vara.
-E.F. Hutton? -Ja.
-Det är underbart. -Ja.
-Varför komma tillbaka till Boston? -Mina barn är här.
Barn. Pojkar? Flickor?
Två flickor.
Men de är väldigt självständiga-
-vilket ger mig möjligheten till att jobba sent och börja tidigt.
Tack så mycket. Vi hör av oss.
Ja, ja.
Tack så mycket för er tid.
Pappa, använder jag mer smör för varje omelett?
En halv matsked per omelett.
-Låt det bli brunt. -Okej!
Har du börjat på min kostym?
Vilken kostym?
Min Flamenco-kostym för talangshowen.
-Du ska sy en kjol. -Okej.
-Pappa, det är i morgon. -Okej. Jag vet.
-Jag visste det! Du gör den inte! -Okej.
Jag sa att jag ska fixa den.
Jag vill att den ska gnistra.
Okej, raring.
Inga problem.
Jag måste bara göra den här 200 gånger större.
Ja! Ja! Ja!
Nej, nej, nej!
Fan också! Nej!
Fan också!
Ja. Så där.
Den syr sig själv.
-Hallå? -Gissa vad jag precis gjorde.
Cam, klockan är 05.00.
Jag sydde precis en otrolig kjol till din dotter.
Glitter, krås, vacker.
Fantastiskt. Men du borde sova lite.
Men jag är inte trött.
-Cam? -Maggie...
...nämn en far i Amerika som är vaken just nu-
-och syr en Flamenco-kjol till sin dotter.
Tar du ditt litium?
Jag har inte tagit mitt litium sedan du åkte.
Om jag dricker små klunkar med öl hela dagen-
-så är jag på en jämn nivå.
Hallå?
Vad tycker du?
Den mest fantastiska kjolen jag sett!
Du ser ut som en Flamenco-sjöjungfru.
Jag älskar dig, pappa.
Hej.
-Lyssna på mig. -Vad?
Det är inte hälsosamt.
Du lovade att du skulle ta ditt litium, Cam.
Du lovade att du skulle älska mig för alltid.
Ursäkta, men vår klädkod kräver att du bär slips.
Jag vill säga en sak om litium, om jag får.
Ingen vet ens om det fungerar-
-eller vad dess långsiktiga effekter är.
Det samma gäller Haloperidol, Klorpromazin och valproinsyra-
-och alla deras andra så kallade behandlingar.
Jag är bara en försökskanin.
Du hade aldrig vetat att jag slutat ta det-
-om jag inte hade berättat.
Jag är en idiot, en jävla självförgörande dåre.
-Det är du inte. -Tack.
Det är därför du måste ta ansvar-
-för ditt tillstånd.
Precis som du tar ansvar för dina barn?
-Det är inte rättvist. -Jag vet.
Jag vet hur svårt det är för dig att komma hem varje helg.
Jag vet.
Det är inte svårt att komma, det är svårt att lämna.
Det är svårt att lämna och alla tittar på mig...
...som om jag är den värsta mamman för att jag vill ge mina barn ett bra liv.
Cam, du kommer från en adlig familj.
När vita människor lever i smuts... Du är excentrisk.
När svarta bor smutsigt, blir ingen charmerad. Tro mig.
Om det är någon tröst-
-så är ingen charmerad av mitt smuts heller.
Jag har inte gjort några framsteg med mitt sovrum.
Jag tänker ta E.F. Hutton-jobbet.
I New York.
Maggie, jag klarar inte det här själv.
-De behöver dig. -Nej.
Jag behöver dig.
Jag vet. Det ber jag dig inte om. Det är dags att jag tar flickorna.
Ska du ta flickorna till New York?
-Ja. -Du och jag, då?
Vad händer med oss? Vad? Nej!
Jag visste det!
Det finns så många saker jag älskar med dig.
-Kan jag få whisky och soda? -Cameron.
Lyssna på mig.
Jag tror fortfarande på dig.
Och jag vill inte ge upp.
-Men jag kan inte. -Vad? Har du ens...?
Har du ens försökt hitta ett jobb medan du var här?
Eller var det planerat?
Ja. Min plan var att komma tillbaka efter skolan-
-skaffa ett jobb, och vi kanske kunde bli tillsammans-
-eller kanske inte-
-men vi skulle vara en familj och uppfostra flickorna tillsammans.
Men jag kan inte skaffa ett jobb här.
Boston-firmorna vill inte ha mig.
-Varför vill de inte ha dig? -Det är Boston.
De vill ha folk som dig.
Vill du ha ett jobb i Boston? Jag ska fixa ett till dig.
Du ser bra ut, Cam. Är allt bra hos dig?
-Nej, inte direkt, Dickie. -Ledsen att höra det.
Du vet att Maggie precis fått sin MBA.
Jag hörde det. Kul.
Jag undrar varför det inte finns ett jobb åt henne här. Det är ett familjeföretag.
Cam, jag önskar att det fanns...
-...men det har vi inte just nu. -Du säger att när Dickie Jr...
...och den andra tar examen...
-Sumner. -...så hamnar de inte här?
-Det är min andra son. -För fan, Dickie!
Jag vet hur det funkar. Du skapar positionen.
Detta är varför vi aldrig bjuder in dig till julfesten.
Jag bryr mig inte om julfesten!
Anställ min fru!
Hon jobbar 50 000 gånger hårdare än nån av er!
Jag måste be dig att gå.
Nej! Har du någon aning om hur svårt det är?
Har du nån aning om vad hon offrar?
Hon behöver ett jobb här! I Boston! För fan.
Kontrollera dig själv, för fan!
Sluta! Lägg av!
Cam?
Cameron?
Cam?
Varför är du blöt?
Sover flickorna?
Ja.
Visade Faith sin kjol?
Ja.
Den är vacker.
Jag kunde inte fixa jobb åt dig i Boston.
Det är okej.
Jag hoppade i Charles-floden.
Jag kommer sakna dem.
Jag vet.
New York är farligt. Var ska vi bo?
Jag ska hitta ett säkert kvarter.
-Var ska vi gå i skolan? -Jag jobbar på det.
Vi kan inte cykla där.
Det kan ni göra när ni hälsar på här.
Pappa, då? Vem tar hand om honom?
Raring, er pappa kan ta hand om sig själv.
Jag ska titta på filmer och gå ut på eskapader.
Eskapader låter som en extremt dålig idé.
Om vi inte är här-
-dricker han och slutar ta hand om sig själv.
Det är inte sant.
-Han är ensam utan oss. -Det är sant.
Flickor, det satte mycket press på er pappa att ta hand om er.
-Hur? Vi tar oss till skolan. -Han kör oss var vi vill.
Jag har sett fler vuxenfilmer än mina vänner.
Han fixade soundtracket till "Anything Goes".
Er far behöver en paus.
När jag var sjuk, skar han upp jordgubbar och kiwi till mig-
-och han gjorde små blommor av dem på tallriken.
Det gjorde jag.
Flickor, ni kan hälsa på pappa-
-och pappa kan hälsa på er.
New York är en otrolig stad.
Ni kommer gilla den. Jag lovar.
Kan inte besöka er i New York.
För stressigt och högljutt-
-och alla människor på gatorna på kvällen-
-får mig att spåra ur.
Jag funderade på det.
Jag förstår varför du inte vill leva med mig längre.
Jag är en bättre far än en make.
Vet du vad Faithie sa igår kväll?
"Grejen med pappa är att han alltid finns tillgänglig.
Han är alltid där."
Jag trodde det irriterade dem.
Jag har en plan.
Jag tar jobbet och tjänar pengar.
Flickorna stannar här med dig så att de kan cykla-
-och leka med sina vänner.
Men vi måste sätta dem på en bra privatskola-
-där de kan bli utmanade. Jag insisterar.
Är du säker, Maggie?
Om jag tar dem till New York, kommer de låsas inne-
-som husdjur i en mörk lägenhet-
-och jag kommer inte hem förrän vid åtta varje kväll.
Det vill jag inte ha för dem.
De är mina älsklingar.
Ett År Senare
Nätet, Amelia. Till målet.
Snyggt skott, Amelia!
Okej, mot målet, skjut!
Snyggt skott, Amelias vän!
Varför kommer din pappa alltid till träningen?
Han har inget annat att göra.
Pappa, Annie bad mig sova över. Får jag det?
Och Fifi bad mig att följa med på bio.
Jag har övertygat Eliot Perkins att låta oss använda båten.
Jag tänkte ha en picknick på floden.
-Det är för sent för det. -Klockan är fyra.
Jag vill gå till Annie.
Annie kanske vill åka nedför floden.
-Pappa. -Jag menar det. Hon bor i Boston.
Hur många gånger har hon åkt båt?
-Hon tar tunnelbanan. -Fifi, då?
Tror du att hon vill ha picknick i en båt?
Hennes mamma hämtar henne om 20 minuter. Får jag gå?
Ni hittar inte en finare båt-
-på en mer perfekt dag för floden!
Jag får väl be Charles-floden att dra åt helsike.
Jag har hört att Charles-floden är ett rövhål.
-Hej då, pappa, vi älskar dig. -Hej då. Tack.
-Vi älskar dig. -Okej.
Hej då.
Raringar, jag är så stolt över er. Det är mamma också.
-Varför? -Det är vi bara.
-Hej då. -Hej då.
Jag älskar er.
-Gör inte så. -Vad?
-Se på när vi går iväg. -Jag tittade bara.
-Gör inte det. -Varför?
-Vi känner oss dumma. -Det vill jag inte att ni ska.
Jo! Det är därför du ser patetisk ut!
Jag såg på när ni korsade fältet!
Det är tillåtet!
Pappa, vi ska gå nu.
Vi tänker inte vända oss om och titta tillbaka.
Det ber jag er inte om.
-Älskar dig, pappa. Hej då. -Vi älskar dig. Hej då.
-Gråt inte. -Jag kan inte hjälpa det.
Översättning: Sami Rusani